(untitled) (Вісник: Міжнародні відносини, 2025)
Вступ. Міждержавні переговори особливо в умовах тривалих збройних конфліктів є складним процесом, на шляху якого є багато перешкод, здатних призвести до їх провалу. Пошуку прийнятного для конфліктуючих сторін рішення можуть завадити дії спойлерів, які спрямовані на зрив мирних переговорів або ж вже досягнутих угод. В цьому контексті дослідження проблеми спойлерів становить науковий та практичний інтерес. Методи. Було використано такі методи: системно-структурний, системно-функціональний, проблемно-історичний, порівняльний. Результати. Розробка С.Стедманом теоретичної моделі спойлерів, в основі якої лежав їх поділ на три типи (обмежені, жадібні, тотальні) започаткувала дискусії в наукових колах з цього питання. В центрі уваги знаходилося дослідження причин та мотивів дій спойлерів, внутрішніх та зовнішніх умов, які сприяють появі такого феномену. В більшості наукових робіт підхід до дослідження феномену спойлерів ґрунтувалися на концепціях переговорів, які зазвичай розглядають переговори як процес, за допомогою якого дві або більше сторін вирішують, як розділити вигоди від спільних дій, а результат взаємодії визначається балансом витрат і вигод. У певний момент ціна стає занадто високою і сторона (сторони) починають діяти як спойлери. З цієї точки зору, найбільш важливим фактором є очікувана корисність продовження боротьби. В контексті такого широкого підходу до категорії спойлерів відносять будь-яких суб’єктів, які з певних причин виступають проти мирного врегулювання, не підтримують його чи є скептично налаштовані щодо його результатів, аж до твердження, що кожен учасник переговорів є потенційним спойлером. На нашу думку, саме свідомі і вмотивовані дії, спрямовані на зрив переговорів, дають підстави віднести того чи іншого актора до категорії спойлерів. Висновки. Не дивлячись на відміну в підходах до категоризації спойлерів, науковці визнають, що поява такого феномену спричинена комплексом об’єктивних і суб’єктивних взаємопов’язаних причин, що сконцентровані як на локальному, так і на регіональному та глобальному рівні і потребує подальшого ґрунтовного дослідження, що дозволить в кожному конкретному випадку вибудувати ефективну стратегію протидії спойлерам - зусиллями як самих учасників мирного процесу, так і світового співтовариства. THE PROBLEM OF SPOILERS IN INTERNATIONAL NEGOTIATIONS B a c k g r o u n d . International negotiations, particularly in the context of prolonged armed conflicts, are a complex process fraught with many impediments that can lead to failure. The search for a solution mutually acceptable to the conflicting parties can be hindered by the actions of spoilers aimed at disrupting peace talks or undermining agreements already reached. In this regard, the study of the problem of spoilers presents both scientific and practical significance. Methods. The following methods were employed in this study: system-structural, system-functional, problem-historical, and comparative analysis. Results. Steadman’s development of a theoretical model for spoilers, which categorizes them into three types (limited, greedy, and total), has sparked considerable academic discussion. The primary focus of researchhas been on understanding the causes and motives behind spoilers’ actions and the internal and external conditions that foster this phenomenon. In most scientific studies, the approach to researching the phenomenon of spoilers was based on the concept of negotiation, which usually considers negotiations as a process where two or more parties decide how to share the benefits of joint actions while the balance of costs and benefits determines the result of the interactions. At a particular stage, the price becomes too high, and the party(ies) may begin to act as spoilers. From this perspective, the most critical factor is the expected utility of maintaining the confrontation. In this broader framework, the spoilers are typically seen as actors who, for some reason,oppose a peaceful settlement, do not support it, or are sceptical about its results, to the point that some argue every negotiator can be a potential spoiler. In our opinion, conscious and deliberate actions aimed at undermining negotiations give grounds to classify an actor as a spoiler. Conclusions. Despite varying approaches to categorizing spoilers, scientists recognize that the emergence of this phenomenon is driven by a combination of objective and subjective interconnected reasons concentrated at local, regional and global levels. Further in-depth research is required to develop effective strategies for countering spoilers in each case through coordinated efforts from both the peace process participants and the international community. Keywords: spoiler, international negotiations, peace process, conflict